Traducerea: jarvis
Cred ca unul din cele mai emotionante momente ale vietii mele
a fost noaptea in care am fost initiat in Klan.
Am fost condus in Klavern Hall, care era intunecos.
Singura sursa de lumina pe care o puteam vedea era o cruce de foc.
Si asa a inceput ceremonia.
M-au purificat prin apa. Mi-au pus mana pe umar si mi-au zis:
"Esti parte a Imperiului Invizibil, Klanurile Unite ale Americii."
Si toata lumea prezenta a aplaudat frenetic.
Si, coborand de pe scena, am izbucnit in lacrimi,
pentru ca asta cautasem toata viata mea.
O oportunitate de a fi auzit, de a insemna ceva.
La inceput i-am zis: "Nici vorba !"
Niciodata. Tot ce vreau e sa-l omor.
Aveam de gand sa-l omor.
Asta e genul de reputatie pe care o aveam in Durham.
Nu vreau sa ma laud, dar asta este adevarul.
Ii puteti suna pe cei din Durham, si va vor spune.
Nu, nu voi accepta un refuz. Trebuie sa aud cuvantul "da",
pentru ca sangele nostru are aceeasi culoare.
Inca n-am vazut sange de alta culoare.
Am zis-o si ma repet: in orice ai crede
continua sa crezi. Fii perseverent.
Vrem drepturi egale ! Vrem drepturi egale ! Vrem drepturi egale !
I se zice orasul magic, dle. Atkins.
Dar nu exista nimic magic aici.
Abe Greenfeld nu e decat un proprietar josnic.
Amandoi stim asta.
Si oamenii de culoare din East Durham au aceleasi drepturi ca toata lumea.
Aceasta fata, dle. Atkins,
aceasta tanara, creste singura trei copii.
Si azi dimineata s-a trezit cu un aviz de evacuare.
Dar nu avea apa calda, cam de cat timp, doua saptamani ?
Asa este, dna. A.
- Doua saptamani zici, fara toaleta ? - Fara toaleta.
Fara toaleta. Un om nu poate trai asa.
Dle. Atkins, nu mai trimitem scrisori.
Vrem sa fim auziti inainte de decizia de maine seara.
Doamna Atwater, stiti ca programul nostru este incarcat,
si pur si simplu nu putem aloca timp tuturor celor care vor sa vorbeasca.
Va multumesc. Stiti pe unde e iesirea.
Dle. Tucker, carui fapt datorez aceasta placere ?
Stai jos.
O dupa-amiaza placuta si d-voastra.
Ascultati-ma bine, dle. consilier. Si dumneavoastra, dle. Tucker !
Nu plecam nicaieri pana cand nu rezolvam problemele importante.
- Intelegeti ce zic ? - Totul e in regula acolo, Bill ?
Dl. Oldham, stam aici de mai mult de o jumatate de ora,
si dl. consilier aici de fata n-a facut decat sa...
Ann.
Vei avea ocazia sa vorbesti maine seara.
Am terminat aici ?
Nu inca.
Haide.
Samuel Grace. Cine este pentru ?
- Pentru. - Impotriva ?
Bine, atunci.
Fred Eggert, Gene Waddle, si Samuel Grace
sunt acceptati provizoriu ca noi cetateni ai Unitatii 9
ai Imperiului Invizibil din Carolina de Nord,
Klanurile Unite ale Americii.
Kligraph va legaliza actele
si va pregati juramintele pentru ceremonie.
Roy, saptamana viitoare e foarte bine.
Si inca ceva. Instruirea pentru lupta si arme de foc
se va relua sambata incepand de la 12:00 pana la ora 4:00
sub supravegherea ofiterului secund Floyd Kelly.
Si le voi reaminti membrilor "Miscarii de Tineret"
ca aceasta instruire este obligatorie.
M-ati auzit cu totii ? Cu voi vorbesc.
Da.
Sa ne plecam capetele.
Tata ceresc, da-ne minti puternice, inimi marete,
credinta adevarata, si maini gata de actiune.
Te rugam sa ne tii departe de lume, ca sa putem lupta lupta cea buna,
si sa fim vrednici sa revendicam premiul cel mare.
Fa Tu, Doamne, ca noi sa ramanem statornici si de neclintit.
Si, pe masura ce vom pleca din acest loc in lumea zbuciumata si straina,
sa nu uitam ca datoria suprema al unui membru al Klanului este aceea de a sluji.
Non silba, sed anthar.
Nu pentru sine, ci pentru ceilalti !
- Pregatiti-l.
- Poti sa mai spui o data asta. - S-a nascut pregatit.
Gata sau nu.
Domnule Ellis ?
Salut.
El este baiatul cel nou despre care v-am povestit.
Sigur. Sigur, sigur.
Sigur, Ben. Intrati in birou.
Pe curand, oameni buni.
Ia loc.
Cum te numesti, fiule ?
Leonard, domnule.
Nu fii agitat, Leonard.
Ben mi-a zis ca ai vrea sa faci parte din miscarea de tineret.
Da. Da, domnule.
Si de ce vrei acest lucru, Leonard ?
Pentru a ajuta...
Pentru a ajuta protejarea rasei albe din America
in fata negrilor comunisti si a evreilor care ne ameninta, dle.
Foarte bine.
Dar asta nu e tot.
Drepturile noastre, libertatile noastre,
modul nostru de viata, acestea trebuiesc protejate.
Suntem o specie pe cale de disparitie, Leonard.
Intelegi ?
Inteleg.
Sa-ti arat ceva.
Vezi asta ?
Intr-o buna zi, asta va fi cel mai de pret lucru al tau.
Iti va oferi tot ceea ce ai nevoie in viata.
Fratie, un loc in comunitate, si sentimentul de mandrie
ca faci parte din ceva mai mare decat propria ta persoana.
Dar cel mai important, va fi o aducere aminte
a faptului ca nu mai esti un strain.
Bun-venit in miscarea de tineret, Leonard.
Ne ocupam de chestia aia ?
Da.
Ben, adu masina prin spate.
Si acum ?
Asteptam.
Are un iubit de culoare.
Vecinii s-au tot plans.
Stai aici.
Asteapta lumina, Wiley.
Multumesc.
Doamna Dupree.
Doamna Dupree... Da, stiu, d-na Dupree, dar...
Stati putin, doamna Dupree.
Doamna Dupree spune ca nu poate veni. Copiii ei...
Nu, nu. Da-mi telefonul.
Cissy, ai face bine sa-ti misti fundul la Primarie diseara.
Nu, nu, nu vreau sa aud asa ceva.
Mi-am crescut singura copiii inca de la 16 ani,
cu mult mai multi ani decat tine.
Copila, viata e grea.
Vei fi acolo diseara sau nu ?
Sper sa te vad acolo, neagra si suparata foc.
Cine urmeaza ?
Jeb, ma ocup eu.
Sigur, dle. Ellis.
- Termina anvelopa aia pentru mine, bine ? - In regula.
Poti sa umpli locul diseara ?
Stii ca pot, Carvie. Care-i treaba ?
Vom prezenta decizia Greenfeld diseara.
Ann Atwater si toti negrii ei din Operatiunea Breakthrough
vor face o demonstratie. Am nevoie doar de numere.
Iisuse. Greenfeld. O sa-l ajuti pe ticalosul ala ?
Stii, C.P.
Alegerile sunt aproape. Are buzunare largi.
Trebuie sa-l sustin, macar aparent.
Si tu trebuie sa-ti tii prietenii in consiliul primariei.
Stiu, Carvie. Vom fi acolo.
Ati intarziat. Da.
Probabil de aceea se numeste timpul de Africa.
Prima problema pe ordinea de zi.
In ce priveste comunitatea de locuinte din Edgemont,
consiliul va da prima data cuvantul domnului Paulsen,
care-l reprezinta pe domnul Greenfeld.
Buna seara.
Dupa cum stiti, dl. Greenfeld se mandreste cu faptul
ca asigura o gazduire comfortabila la preturi acceptabile,
multor oameni din orasul Durham.
Consiliul va auzi ce are de spus domnul Paulsen.
Ca in cazul oricarei locuinte, din cand in cand,
vor exista fara indoiala deteriorari.
Dl. Greenfeld are de gand sa rezolve toate problemele
pe care acesti oameni le-ar putea avea.
Totusi, din cauza vremii aspre
dl. Greenfeld n-a avut timp sa ajunga la toata lumea.
E o minciuna.
Cerem consiliului sa ne acorde
o prelungire de 90 de zile pentru aceste reparatii minore.
Multumesc.
Doamna Atwater ?
Locuinte incomfortabile si chirii innaceptabile
sunt singurele lucruri pe care Abe Greenfeld ni le-a dat vreodata.
Am aici cu mine
79 reclamatii de la locuitorii din Edgemont.
Fiecare dintre ele este o incalcare a drepturilor.
Le-am adus impreuna cu mine pentru ca, evident,
nu le-ati primit in primele cateva dati cand au fost trimise aici.
Liniste !
Ne-am saturat de acest om
si de avizele lui de evacuare si de cresterea chiriei.
N-are nici cea mai mica idee de conditiile in care traiesc chiriasii lui.
Suntem oameni. Oamenii n-ar trebui sa traiasca in acest hal.
Va multumesc pentru precizari, doamna Atwater.
Si voi transmite personal
aceste reclamatii Asociatiei de Proprietari,
pentru o revizuire ulterioara.
Pentru moment, consiliul va acorda prelungirea de 90 de zile ceruta.
Va multumesc tuturor.
Acest consiliu se va intruni saptamana viitoare.
La revedere.
Pune jos ziarul ala, Claiborne.
- Pune-l jos. - Bine. Bine.
- Tata. - Da ?
E timpul pentru vizita, impreuna cu copiii.
- Claiborne ! - Bine. Eu... Eu...
Bine.
Cum stai cu notele, Tim ?
Tim, raspunde-i tatalui tau.
Am luat nota 4 la matematica.
- Asta pentru ca esti prost. - Hei !
Stiu ca incerci, fiule.
Poate ca profesoara ta te poate ajuta dupa ore.
Nu si profesoara asta.
De ce nu ?
Mi-a zis ca pur si simplu nu le am cu numerele, tata.
Mi-a mai zis ca nu conteaza.
Ca oricum cand voi creste mare voi lucra cu tine la benzinarie.
Da.
Poate ca profesoara asta nu e prea desteapta.
O sa ma opresc la Murdock dimineata asta
inainte sa intru, sa-l vad pe fratele vostru.
- Sa-l saluti din partea noastra, tata. - Fii sigur de asta.
Nu-mi place locul ala.
Asta pentru ca e plin de ciudati si de retardati.
Kenneth Wade !
Nu vorbi asa despre fratele tau.
Nu vorbeam despre el.
Doar ca el nu e asa de norocos ca voi, asta e tot.
Asa este.
Imi pare rau.
O sa-ti para rau curatand masa aia.
Da, domnule.
Mai bine plec. Da-mi un sarut, dulceata.
Pa, tati.
Sa mergem, fetelor. Miscati-va posterioarele.
Marilynn.
Marilynn ! Fato, ti-ai uitat pranzul.
Ti-ai uita si capul daca n-ar fi atasat de umeri. Hai, du-te.
Haide. Ajuta-ma putin.
Haide.
Nu. Trebuie sa ma ajuti aici.
Buna, amice.
E tata.
Ce mai faci, dovlecel ?
Ai luat micul dejun ?
A mancat clatite dimineata.
Amice, sunt preferatele tale.
Multumesc.
Ai ochiuri si sirop de artar.
Astea ar trebui taiate inainte.
Nu poate inghiti toate astea.
Asa.
Deci trebuie sa inmultiti acestea trei cu doi.
Dar aduceti-va aminte, orice faceti jos,
trebuie sa faceti si sus, ati inteles ?
Bine. Vreau sa incercati
sa rezolvati ecuatiile pe care vi le-am dat.
Sa trecem la urmatoarea. Sa vedem ce rezultat va da.
Bine ?
Mergeti. Pe un singur rand.
Acolo. Haideti.
Ann Atwater.
Scumpa mea.
- Mama !
Slava Domnului.
- Esti bine ? - Da.
Bine, scumpo. Du-te si asteapta in masina. Vin si eu imediat.
- E cineva ranit ? - Toata lumea e bine. A fost doar mult fum.
Cum a inceput ?
Probabil ceva electric, la cum arata locul asta,
sau putea fi un act deliberat.
Nu. Cei din Klan nu sunt asa de prosti.
De ce spui asta ?
Daca o scoala pentru negri arde, atunci...
Atunci ce ?
Atunci copiii de culoare trebuie sa gaseasca alta scoala.
Uitase sa puna frana de mana.
S-a pravalit din nou in prapastie.
N-au gasit camionul ala timp de doua saptamani.
Vorbesti despre cat de mic ti-e instrumentul, Wiley ?
Nu mai e amuzant, Doreen.
Da, nu mai e amuzant. Cu siguranta.
Stai.
Tipul avea doar o mana.
C.P.
Garland. Garland Keith, prietene. Cam tarziu pentru tine.
- Vrei sa iei loc ? - Nu, multumesc. Domnilor.
Cred ca e ceva foarte important daca ai venit pana in
- darapanatura asta, Garland. - Floyd, serios acum.
Nu, nu, nu.
Imi place de Consiliul Cetatenilor Albi,
cu baloanele lor de parada, si cu intrunirile
lor de fite de la clubul country.
Sunt mereu onorat sa fac curatenie dupa ei, treburile murdare.
Va rog sa-l scuzati pe domnul Kelly. A fost o saptamana lunga.
Care e pe cale sa devina si mai lunga.
A fost un incendiu astazi la scoala primara East End.
Asa, si ? E o scoala pentru negri.
Parintii au semnat deja o petitie pentru a li se permite elevilor
sa termine anul scolar la Scoala Primara Durham.
Va fi o intrunire de urgenta a consiliului maine.
Deci... Ann Atwater ?
Asa cred.
Asta nu e o disputa mica intre proprietari, Garland.
Vom avea nevoie de toti pentru asta.
De-asta sunt aici, C.P.
Te-ai speriat ?
Putin.
Totul va fi bine.
Bine, scumpo ? Odihneste-te putin.
Incearca sa te culci, bine ?
Te incalzesti ?
- Mama ? - Da ?
Unde vom merge la scoala ?
Nu-ti fa griji pentru nimic, bine ?
Mama o sa-ti gaseasca un loc foarte frumos.
Fa-ti rugaciunea.
Incendiul a afectat
doar facilitatile cladirii si posibil echipamentul.
Stiu ca e prima ta aparitie aici, si ca nu-ti poti da cu parerea...
N-o sa-mi trimit copiii la scoala lui Tim.
Da.
Undeva trebuie sa-i puna.
Si n-o sa fie in Scoala Primara din Durham.
Tim are destule pe cap, nu mai are nevoie de alte probleme.
Da.
Ar trebui sa ne uitam la unele din acele scoli private din afara orasului.
- Da. Cum vom plati pentru ele ? - Ma gandesc si la asta.
Lucrurile n-o sa mearga in mai bine pana cand nu vei
vinde benzina si celeilate jumatati din Durham.
Ce vrea sa insemne asta ?
Stii prea bine ce inseamna.
- Nu e drept. - Dreptate.
- Hei. - Haide. Nu e drept. E un fapt.
Nu e drept pentru ca stii ca nu pot face asta.
Cum ar arata presedintele Klanului
punand combustibil in masina unui negrotei ?
- Ce crezi ca vor zice membrii Klanului ? - Inteleg.
Nu stiam ca facturile tale sunt platite de Klan.
- Nici nu credeam. - Iar cu asta.
Pierzi tot acel timp la Klavern Hall,
vorbind intr-una despre negri, comunisti si evrei.
- Vocea mea nu suna chiar asa. - Ba da.
- Da-mi niste...
Claiborne Ellis, mirosi a bere.
N-o sa permit ca acei copii sa mearga la scolile noastre.
Aceasta intalnire de urgenta a consiliului a fost convocata azi-noapte,
dupa ce un incendiu aparent iscat din cauza unei probleme electrice
a distrus aproape jumatate din Scoala Primara East End.
Se afla in sesiune de aproape trei ore.
Acest consiliu se afla in fata unor decizii foarte grele.
In aceasta seara, am fost nevoiti sa ne gandim
in ce mod ii vor afecta aceste hotarari
pe elevii ambelor scoli.
Am auzit declaratia serifului,
cum ca trei sali de cursuri si trei zone adiacente,
inclusiv sala de sport,
nu au fost afectate de incendiu.
- Neafectate ? - Hei.
- Ai fost la scoala ? - Incalca regulile.
Nu, nu. Nu vorbeste nimeni cu tine, C.P., asa ca taca-ti fleanca.
Doamna Atwater, ati avut ocazia sa vorbiti.
Am vazut scoala.
Si daca seriful spune ca acea scoala este un loc propice pentru copiii nostri...
Doamna Atwater, ati avut timp sa vorbiti.
Atunci minte, sau e pur si simplu idiot !
De ce nu taci din gura ?
Nu stie ce vorbeste.
Liniste !
Vreau liniste in aceasta incapere !
Vorbim despre ceva important,
asa ca vei face bine sa ne asculti, domnule Steele.
Doamna Atwater.
Va rog frumos sa luati loc, inainte ca adjunctul serifului sa va escorteze afara.
Deci,
consiliul este de parere
ca raman doua intrebari fundamentale.
Prima, este Scoala Primara East End un loc sigur, unde se poate invata,
pentru ca elevii sa-si termine anul scolar ?
Si a doua, elevii scolii primare din Durham
ar fi pe nedrept impovarati de afluxul mare si neasteptat de noi elevi ?
Raspunsul nostru la ambele intrebari
este da.
Din cauza numarului limitat de clase care au ramas la East End,
elevii vor fi participa la cursuri pe schimburi.
Unul de la ora 7:00 dimineata pana la pranz,
celalalt de la pranz pana la ora 5 dupa-amiaza.
E bine.
Doamna Atwater ?
Voi cine naiba mai sunteti ?
Doamna Atwater, suntem de la NAACP.
Stirile WDNC, 9:00 a.m.
Recapituland stirea noastra principala,
actiunea legala a NAACP a provocat ceva agitatie
inauntrul tribunalului judetean,
o sursa relatandu-ne ca nu ar vrea sa se afle
in locul judecatorului Les Hallford in aceasta dimineata.
Buna dimineata, domnule judecator.
- Aia e ? - Tocmai a sosit.
Intregarea completa si imediata a tuturor scolilor publice din Durham.
Cheama-l pe Wilbur Hobby.
Da, domnule.
Ai mai aprobat anumite motiuni inainte.
Stii ca nu pot face asta.
Idiotii astia si-au trimis copiii intr-o scoala care inca fumega.
Daca refuz cererea, ar fi ca si cum le-as nega drepturile.
Stiu. Am vrut doar sa ma asigur ca stii asta.
Te-am chemat aici sa-ti cer sfatul, Wilbur, nu pentru predici.
Imi cer scuze.
Dar daca te abtii momentan, amanand hotararea ?
Nu ar fi decat sa aman inevitabilul.
Nu. Amani decizia pentru a permite oamenilor
din Durham sa ajunga la propria lor hotarare.
Nu vad unde vrei sa ajungi, Wilbur.
- Stiu pe cineva. - Stii pe cineva ?
Da, stiu pe cineva.
Are o catedra la Universitatea Shaw din Raleigh.
Face chestia asta. Tine "sarete".
Sa... ce ?
Sunt un fel de intruniri oficiale ale comunitatii
la care iau parte oameni din ambele tabere ale problemei.
Se numesc sarete. A avut rezultate destul de bune.
Wilbur, adu-l pe tipul asta al tau aici.
Bill ? Wilbur Hobby la telefon.
Wilbur Hobby.
De ce ma ingrijoreaza oare telefonul asta ?
Ce coincidenta.
Speram sa te ingrijoreze.
Ce mai faci, Wilbur ?
Se pare ca ai ceva probleme acolo.
Totul se poate rezolva cu o doza mare de Bill Riddick.
Alo ?
Uite, Bill, eu... Am auzit ca la York a mers bine.
York, Pennsylvania, nu e Durham, Carolina de Nord, Wilbur.
Cu atat mai mult. Avem nevoie de tine.
Uite ce e, esti singurul care face asta.
Si asa mai iesi si tu din casa.
Delores mi-a zis ca o exasperezi.
Ne exasperam reciproc.
In regula, Wilbur.
- Bine. - Grozav.
- Ne vedem in cateva ore, Bill. - In cateva ore ?
Alo ?
L-am rugat pe Bill Riddick aici prezent
sa conduca o intrunire comunitara timp de zece zile,
pentru ca cetatenii din Durham sa poata ajunge in final la o decizie
in ce priveste integrarea scolilor.
Consiliul orasenesc va tine cont de aceasta hotarare
si va pune in aplicare vointa poporului.
Lasul ala idiot.
"Va tine cont" ?
Nu e nici macar ceva definit.
Ne face pe noi sa-l definim.
Ce vom spune presei ?
Nimic.
Cel putin pana cand nu cautam o opinie legala.
Si apropo, ce naiba e aia o sareta ?
Aici nu vindem benzina persoanelor de culoare.
Nu intentionez sa fac plinul. Dle. Ellis ?
Numele meu este Bill Riddick.
Da ?
Wilbur Hobby a sugerat ca eu sa...
- Wilbur Hobby te-a trimis aici ? - Da.
Da, a zis ca ar trebui sa vin sa vorbesc cu tine.
A zis ca tu esti reprezentantul multor oameni din acest oras.
Are dreptate in privinta asta.
Ei bine, dle. Ellis, mi s-a cerut sa organizez o sareta.
Citesc si eu ziarele.
- Atunci, stiti ca... - Stai putin.
Ai venit sa ma rogi sa vin la intrunirile pentru integrare ?
Pentru moment, doar la un pranz.
- Pranz ? - Maine,
cu mine si cu Ann Atwater.
Pardon ?
Speram sa luati pranzul cu mine si cu Ann Atwater.
- Ann Atwater ? - Ann Atwater.
Cum crede Wilbur Hobby ca voi raspunde acestei propuneri ?
A zis ca vei refuza.
- Are dreptate si in aceasta privinta. - Vedeti dv, dle. Ellis...
- Nu sunteti de aici, domnule... - Riddick.
Asa ca o sa va ajut.
Oamenii din acest oras, si in special eu,
vor ca negrii sa stea in propriile scoli.
Asta este fara indoiala una din optiuni, dle. Ellis.
O sa va las cartea mea de vizita.
Numarul local este pe spate.
- Daca va razganditi... - Ar fi bine sa pleci de aici.
Haide. Dupa cum ai auzit.
Dle. Ellis, sper sa va razganditi.
Aceasta intrunire va avea loc.
Asa ca daca intr-adevar ii reprezentati pe toti acei oameni,
reprezentati-i.
O zi buna.
Stiu ca asta nu prea-ti convine, C.P.
dar, la naiba, e cel mai bun lucru care se putea intampla.
"Convine" nu e exact cuvantul pe care l-as fi folosit eu, Carvie.
C.P., ce crezi ca s-ar intampla
daca un liberal naiv ar fi acolo in locul tau ?
Nimic bun.
Un liberal si Ann Atwater vor aproba integrarea
mai repede decat ai zice "peste".
- Asta nu prea are logica. - Ce anume ?
Negrul asta Riddick vrea integrarea scolilor, nu ?
Atunci de ce eu ? De ce sa ma inham la asa ceva ?
Ar fi trebuit sa fiu ultima persoana de pe lista lui.
C.P., judecatorul asta...
E posibil sa nu avem de ales.
Dar nu va conta daca avem un prieten in interior.
Si mai ales daca acel prieten este C.P. Ellis.
Charlie, eu...
E pe cale sa-ti dea cheile integrarii scolilor,
si tu vei inchide usile.
- Hei ! Ce mai faci ? Ce mai face tatal tau ? - Bine.
Cat timp a intarziat ?
Douazeci de minute.
C.P. sa vina sa ia pranzul cu doi negrotei.
Mai degraba ne-ar impusca decat sa faca asta.
Voi astia din nord chiar nu intelegeti.
Sunt din Carolina de Nord, Ann.
Da ? Din ce zona ?
- Hertford County. - E la nord de noi.
E aici.
Uite-l ca vine.
Uita-te la albul ala nebun.
Topaie intr-una.
Nu-l astept pe drogatul ala. Mi-e foame.
Dle. Ellis ? Va rog, luati loc.
Bine.
Va multumesc amandurora pentru ca ati venit.
Sa speram ca acesta este primul pas...
N-o sa stau aici nici macar un minut mai mult decat sunt nevoit, asa ca...
Continua sa fii un idiot, atunci.
Astfel, eu si Bill putem avea o discutie civilizata.
Dle. Ellis,
sambata voi sustine o intrunire aici.
Si am invitat oameni care reprezinta toate
tipurile de cetateni din aceasta comunitate.
Toate ? Sunt doar doua tipuri de oameni in acest oras.
Pai, albi, negri, liberali, conservativi.
Pentru ca o sareta sa aiba succes,
trebuie sa aducem impreuna un numar larg de oameni diferiti.
Singurii oameni pe care ii va aduce
vor purta cearcafuri si masti pe fata.
Nu-i asa, C.P. ?
Stai putin...
Daca intalnirea e deja programata,
ce naiba caut eu aici ?
Ei bine, sunteti amandoi aici,
pentru ca am nevoie de doua persoane care sa conduca intrunirea.
Ma voi gandi la asta, pentru ca n-as dori ca oameni
de tipul vostru sa acapareze... cum ii ziceti la asta ?
Sarada ?
Nu stiu ce pui la cale.
Nu-mi place. Te poti folosi de mine daca ai nevoie de ajutor. Nu ma deranjeaza.
Dar n-o sa colaborez cu acel ticalos.
Asa ca va trebui sa cauti pe altcineva.
Painea asta e buna.
Mi-ar face placere.
Sa te ajut sa faci curat.
- A fost delicios. - Foarte dragut din partea ta. Multumesc.
V-ati intrecut pe sine, doamna Keith.
Va multumesc.
Zece zile e o perioada mare cu oamenii astia, Garland.
E o perioada mare si pentru ei sa ia hotarari in legatura cu integrarea
fara ca sa afle opinia noastra.
Asta n-o sa ma ajute cand voi vorbi oamenilor mei.
Tu esti presedintele lor, C.P.
Fa-i sa inteleaga.
Scrie chiar aici, in crezul Klanului tau:
"Daca nu iti cunosti inamicul, ii oferi ajutor si comfort".
Adevarul este, C.P... Nu cunoastem deloc inamicul.
Nu-i asa ?
In regula, tragi prea tare de tragaci.
Smecheria e sa apesi pe tragaci, nu sa tragi de el.
Atentiune !
Sa ascultati ce va zice acest om.
Domnul Kelly aici de fata este un expert.
Cunoaste si termenul pentru atunci cand respiri inainte de a trage.
Cum ii zice ?
Pauza respiratorie.
Vedeti ? Ce v-am zis eu ?
- Bine, inca unul, dupa care urmatorul. - In regula.
Nu prea te-a interesat conversatia de aseara.
Cand suntem doar noi doi, e bine.
Dar nu prea vorbesc cand sunt altii de fata.
Avem nevoie de oameni acolo, Floyd.
Si Carvie m-a cerut pe mine personal, asa ca...
Da, stiu, C.P. Si te voi sustine.
- Dar ai grija. - La ce ?
Daca te lupti cu porcul...
O sa te murdaresti.
Indeplinirea cu succes a acestor idei va depinde in totalitate
de daruirea si entuziasmul acestui comitet.
Si nu prea am avut timp sa ne organizam,
asa ca prioritatea numarul unu va fi sa imprastiem vestea,
si sa recrutam cat mai multi cetateni posibil
pentru a participa la acest eveniment.
Inainte sa continuam,
va trebui sa-i alegem pe cei doi amfitrioni.
Ii propun pe Ann Atwater
si pe C.P. Ellis.
Dar el este un membru al Klanului.
Si vorbim de integrare aici.
Domnule Riddick, v-am spus deja ca nu voi lucra cu acel om.
Mie imi convine.
Toti stiu ca tie iti convine, C.P.
Stai putin, Ann.
As vrea sa aud ce are de spus si C.P. in legatura cu asta. Dle. Ellis.
Nu-mi sta in caracter sa dau auditii pentru o slujba pe care nu o vreau.
Dar ma intrebi, asa ca iti voi raspunde.
Toata lumea vorbeste despre ce vor negroteii.
Toata chestia asta a inceput pentru ca ei au anumite cereri.
Cum ramane cu oamenii albi ? Cum ramane cu ce vrem noi ?
- Voi aveti deja tot ce va doriti. - Nu, nu avem.
Si acum negroteii din orasul asta
incearca sa ne ia tot ce ne-a ramas.
Nu vor ca sa cantam "Dixie" in scolile noastre.
Este cantecul nostru.
Se infurie cand ridicam steagul confederat la meciuri.
Si de ce ar trebui ca unul din baietii
nostri sa joace sub stindardul acelui steag ?
Acel steag face parte din mandra noastra istorie sudista.
Poate ca e mandra ta istorie sudista, C.P.,
dar cu siguranta nu si a noastra.
In regula.
Stii, scolile comune au adunari doar pentru negri,
Martin Luther King si alte cele.
Asta nu este istoria mea.
Vrei sa vorbim despre scoli ?
Sa vorbim despre scoli, domnule Riddick.
Fii mei nu o duc asa de bine la scoala.
Jumatate din timp, profesorii lor nici macar nu le predau.
Si tu vrei sa-i pui laolalta cu niste negrotei ?
Va fi din ce in ce mai rau pentru ei.
Ma intrebati de ce sunt aici. Pentru a-i proteja pe baietii mei.
Ma bucur ca ea nu imi va sta in cale.
Stau eu cu tine, frate Ellis.
Howard, ti-ai pierdut si ultimul dram de minte,
numindu-l frate pe acel om ?
Te oferi sa fii amfitrion, Howard ?
Da.
Iata un om cinstit, Ann.
Singurul om cinstit care s-a ridicat astazi in picioare.
Ma uraste. Si mi-a spus de ce.
Dar apoi si-a deschis inima in legatura cu fii lui.
De ce este de acord cu mine ?
- Nu stiu. - Asta inseamna ca este fratele meu.
Negroteiul ala tocmai mi-a zis "frate" ?
Ati auzit ?
Iti spun eu ce esti, Howard.
Esti unul dintre "negroteii aia smecheri, " nu-i asa ?
Ai plecat in nord, ai terminat facultatea,
cu masinile si costumele tale de fite.
In acest timp, noi am ramas aici, murdarindu-ne.
Nu, nu. Asteapta putin, Ann.
Comitetul solidaritatii cu persoanele de culoare a lucrat cu aceasta comunitate...
Taci din gura, Howard ! Ai intarziat la petrecere !
Si n-ai nici cea mai mica idee prin ce trec oamenii de culoare.
Nu meriti un loc aici. Nu merita acel scaun. Nu-l merita.
Auzi, sa-l numeasca frate pe omul ala.
Deci pana la urma acceptati, doamna Atwater ?
Voi continua sa lupt pentru noi, oamenii albi muncitori,
chiar daca va trebui sa stau intr-o incapere cu acea Ann Atwater.
C.P. nu ma sperie.
Vom invinge segregarea in scoli odata pentru totdeauna.
Traieste in propria ei lume fantastica.
Oamenilor din acest oras le plac lucrurile exact asa cum sunt.
La multi ani, draga Larry,
La multi ani.
Buna dimineata, domnule Ellis.
Biroul amfitrionilor este chiar dupa colt.
Multumesc.
Tot ce spun este ca copiii nostri sunt cu mult in urma celorlalti.
Aproape cu un an intreg.
Faptul ca vor avea profesori albi nu-i va ajuta sa recupereze.
Profesori albi ?
Deja au profesori albi.
Nu e vorba de asta. E vorba de manuale.
Noile manuale nu sunt pentru anul lor.
Nu conteaza ca sunt noi sau nu.
Cum te numesti, baiete ? Cel in camasa rosie. Cum te numesti ?
- Miles. - Miles.
Ce an ai terminat, Miles ?
- Clasa a 9-a. - Asa.
Si pentru ce an sunt manualele tale ?
Manualele sunt pentru cei de clasa a 10-a, doamna.
Cum poate functiona asa ceva ?
Cum sa functioneze ce, C.P. ?
Vrei sa pui niste copii de culoare care sunt cu un an in urma
cu niste copii albi care nu sunt.
Cum vei preda acelei clase ?
Nu poti. Pur si simplu nu este posibil.
Asa ca te vei duce si vei face rost de manualele corecte,
dar nu poti preda la acea clasa. Nici nu se pune problema.
Bine. Deci maine, ne vom imparti in grupuri mai mici,
si vom incepe sa analizam diferitele puncte puse in discutie.
Dar ne vom intalni aici in fiecare seara, pentru concluzii.
De asemenea, ati observat aceste doua table de pe scena.
Alaturi de domnul Ellis si doamna Atwater,
10 dintre voi veti fi alesi
pentru a umple aceste locuri si pentru a face parte din senatul nostru.
Senatul va vota in dreptul deciziilor luate in ultima zi a intrunirilor.
Bine. Daca nu mai este nimic altceva,
cred ca tuturor le-ar prinde bine niste odihna.
Da, reverend ?
Domnule Riddick, a fost o zi incarcata.
Ar fi bine daca am incheia fiecare intalnire pe o nota pozitiva.
Ceva care sa ne inalte spiritele.
Cred ca e o idee foarte buna.
Ai ceva in minte ?
Am observat ca avem un pian acolo.
Ce-ati zice daca am canta muzica gospel la finalul fiecarei intalniri ?
- Bine. - Muzica de negri.
Ce-ai spus ?
Cred ca a spus "muzica de negri".
Muzica gospel nu are nimic de-a face cu faptul ca esti alb sau negru.
- Este despre Dumnezeu. - Domnul fie laudat, dar... Are dreptate.
Muzica gospel este doar pentru cei de culoare.
Sunt putin surprins ca reverendul ar putea sugera ceva atat de unilateral.
- Sunt putin dezamagit. - In regula.
Apreciez asta, C.P.
Acestor oameni le-ar placea muzica gospel.
Cum ai vrea sa-ti reprezinti oamenii ?
As vrea sa prezint materialele Klanului aici, la aceste intruniri.
Materialele Klanului ?
Da.
- Nu este acelasi lucru. - Stiu asta.
Nu-l putem lasa sa faca asta.
Sunt lucruri pline de ura. Asta sunt.
A lasat de la el in ce priveste muzica gospel.
Putin imi pasa de asta.
Ei bine, a lasat de la el, asa vom face si noi.
Bill Riddick, daca acele chestii vor aparea aici, vor exista revolte.
Si sa fii sigur ca eu sunt cea care va conduce ostilitatile.
O faci pe dura cu mine ?
Da, am auzit ce se spune despre tine. Vorbesti intr-una dar nu stii sa asculti.
Suntem aici pentru a incerca sa ne intelegem
unul pe altul si pentru a inceta luptele.
Ma voi opri din lupta atunci cand nu mai va exista nimic pentru care sa ma lupt.
Atunci vei inota toata viata ta impotriva curentului, Ann.
Intre timp, il voi lasa pe acest om sa vorbeasca
cat de mult pot.
C.P.
Chestiile pe care vrei sa le aduci.
Suntem dispusi sa le toleram.
Dar unii oameni nu vor fi incantati la vederea lor.
Asa ca va trebui sa ne asiguri securitatea,
cineva care sa supravegheze totul. Nu voi fi responsabil pentru ce se va intampla.
Asta e securitatea mea.
Arma aia nu are ce cauta aici.
Dar imi place s-o am prin preajma in caz ca
voi avea nevoie ca sa vorbeasca pentru mine.
Asta vorbeste pentru mine.
- Am si eu o Biblie. - Da ? Ai citit-o ?
Sigur ca da.
- Merg si la biserica duminica.
Atunci ar trebui sa stii, C.P.
Ce anume ?
Acelasi Dumnezeu te-a facut si pe tine si pe mine.
Asta e tot, domnule Ellis.
Arata bine, Ben. Foarte bine.
Multumesc, domnule Ellis.
Impartiti pe rase.
Sase negri, sase albi.
Membrii senatului vor vizita diferite grupuri de lucru,
observand si participand.
In ultima noapte a intrunirii
veti vota fie pentru a adopta fie a respinge
hotararile prezentate in fata voastra.
Deci noi avem ultimul cuvant.
Ultimul cuvant, Howard.
Va fi nevoie de o majoritate de doua treimi pentru ca fiecare decizie sa fie adoptata.
Opt voturi pentru a trece ?
Atunci i-am putea alege pe ceilalti patru membri albi.
Atunci mai bine plecam acasa.
C.P., asa ceva nu e practic. Trebuie sa fim cat mai corecti cu putinta.
Trebuie sa fiu de acord cu prietenul meu.
Toti putem declara cu siguranta ca fiecare negru din aceasta cladire
va vota "pentru" in privinta integrarii scolare.
Sunt automat sase voturi, orice s-ar intampla.
Reciproca nu e valabila si pentru orice om alb.
Sunt o multime de liberali prezenti in public chiar acum.
Exista patru organizatii marcante
reprezentate in aceasta incapere.
Klanul, Consiliul cetatenilor albi,
Comitetul solidaritatii cu persoanele de culoare, si Operatiunea Breakthrough.
Fiecare veti putea vota.
Vreti ca totul sa fie corect ?
Vom alege opt membri obisnuiti.
Obisnuiti. Nu persoane de culoare, nu membri ai Klanului.
Ei sunt exclusi.
De acord ?
- Niciunul din oamenii ei ? - Nu.
Si nici din ai tai.
Hei !
Ce credeti ca faceti aici ?
Nu va atingeti de ele.
Ar trebui sa le cititi in loc sa le rupeti.
Klanul va ofera o fereastra prin care sa priviti.
Trebuie sa cititi aceste lucruri si sa le intelegeti.
Astfel, ii veti intelege pe ei.
Bine ? Astfel veti avea un avantaj in fata lor. Ati inteles ?
Pleaca de-aici, Charles. Da-mi aia.
Ar trebui sa te spun tatalui tau. Stii mai bine decat atat.
Copiii astia nu stiu ce fac...
"experti profesionisti din cadrul comunitatii dar si din afara ei
"vor astepta ascultand, invatand."
- Ann ? Ann ? - Ce ?
- Unde pleci ? - Ma duc acasa.
- Stiu ca esti suparata, Ann. - Nu stii nimic !
Ti-am spus ca e o idee proasta sa-l lasi pe acel om sa aduca chestiile alea aici.
Nimic bun nu va iesi din asta !
Si iti mai zic ceva, Bill Riddick.
Esti un prost si mai mare daca tu chiar crezi ca vei schimba ceva
cu aceste intruniri.
- Crezi asta ? - Da !
Pentru ca atata timp cat toti C.P. Ellis-ii din lume
fac doar ce vor ei, nimic nu se va schimba.
Tu vorbesti despre Annie cea Dura ?
Continua sa fii servil acelui ticalos
si vei vedea cat de dura pot sa fiu.
Intoarce-te in nord unde ti-e locul, pentru ca nu stii nimic.
Marion Wilson.
Bine. Acum din cealalta parte.
Sam Watford.
- E baiatul lui Scooter Watford ? - Da.
Nu vei avea vreo problema cu el.
- Esti sigur ? - Foarte sigur.
Imi amintesc ca a pierdut multe slujbe in timpul revoltelor.
Si inca nu i-a trecut.
Iti spun ceva totusi, nu-mi place deloc mustata aia.
Bine. Earl Weeks.
El... E de partea noastra.
Cum poti fi sigur ?
A fost diacon la biserica unde merg de cand eram copil.
Nu-i place de nimeni.
- Un om bun. - Doi din doi.
Bine, vom avea probleme cu fata asta, Maddy Mays.
Blonda de langa fereastra.
Da, e infirmiera.
La Clinica Durham.
O persoana sociabila. Cred ca ar trebui sa ne facem griji in privinta ei.
Ultimul e Lee Trombley.
Are un magazin, Trombley Hardware.
Pe langa Route Nine.
Ce stim despre el ?
Nu prea stiu multe despre el, C.P. Am putea avea o problema acolo.
A preluat afacerea dupa ce tatal lui a murit.
Familist, doi copii cred.
Si ?
Toti cei ce lucreaza pentru el sunt de culoare.
Absolut toti.
Si toti se inteleg bine intre ei.
Bine, cred ca ar trebui sa-l cunoastem mai bine pe Lee Trombley.
Va pot ajuta cu ceva, domnule ?
Lee este pe aici ?
Nu, domnule. Momentan este plecat.
Dar eu sunt seful. Va pot ajuta cu ceva ?
Nu.
O sa vin altadata.
In regula.
Ceva pareri ?
Nu trebuie sa ridici mana, Maddy.
Cred ca e frumos sa vezi cum oamenii vorbesc intre ei.
Asta nu e dialog. Toata lumea tipa.
Bine, se cearta.
Dar oamenii se asculta reciproc. Vorbesc serios.
Se cearta. I-am ascultat timp de doua zile,
si nimeni n-a raspuns inca cum ii va ajuta integrarea pe copiii mei.
- Cu siguranta nu le poate face rau. - Nu fii asa sigura.
- As vrea sa stiu cum. - In primul rand,
nu vreau ca fiica mea sa stea langa un baiat negru in clasa.
Nu vreau ca ea sa manance langa unul dintre ei,
sau sa mearga la dans cu unul.
Deci tii la fiica ta ?
Si nu vrei ca ea sa fie ranita ?
Unde vrei sa ajungi ?
Ce vreau sa spun este, toti vrem asta ca parinti pentru copiii nostri.
Cand sunt mici, incercam sa-i tinem
departe de cuptor, ca sa nu se arda.
Ii invatam sa manance incet, ca sa nu se inece.
Ne facem griji pentru prima lor zi la scoala,
pentru prima data cand conduc o masina,
primul lor loc de munca.
Vrem ca ei sa evite durerea pe care am experimentat-o noi.
Bine. Bine.
Ce facem, stam aici, tinandu-ne de mana, cantand "Kumbaya" ?
- Vad ce vrei sa faci, Howard. - Si ce anume vreau sa fac, C.P. ?
Vrei sa spui ca nu exista nici o diferenta intre albi si negri, corect ?
Pentru ca tuturor ne pasa de copiii nostri.
Suntem cu totii la fel, nu ?
De fapt, nu, C.P.
Nu suntem.
Am omis cateva lucruri.
Am omis faptul ca oamenii de culoare
au o cu totul alta scala a durerii.
Copiii nostri sunt scuipati fara motiv.
Pe trotuar, copiii nostri trebuie sa se dea la o parte cand trec albii,
altfel pot fi batuti.
Copiilor nostri nu le este permis sa stea unde vor,
sa se joace unde vor, sa invete unde vor.
Asta este durerea prin care ei trec zi de zi,
si de care noi... Nu putem... Nu-i putem cruta.
Si asta este...
Un sentiment de neputinta.
O neputinta pe care tu nu o vei experimenta niciodata.
- Mi-am facut-o cu mana mea. - Da.
La naiba. Ai vazut ce fata a facut Trombley ?
Ai ajuns undeva cu Trombley seara trecuta ?
Nu era acolo.
Aveau dreptate totusi. Are un director de culoare.
Atunci cand il prindem la mantinela ?
Chiar acum. Il inghesuim la pranz.
Bine. Toata lumea, ascultati.
Astazi vom incerca ceva diferit.
Fiecare loc din aceasta cantina are un card cu un nume in dreptul lui.
Acesta va fi locul vostru in timpul acestor intruniri.
Nu va puteti muta cardul.
Si ati ghicit, persoana de langa voi
nu va fi de aceeasi culoare.
- Ce ? - Si...
In timpul acestei ore nu puteti discuta despre problemele voastre.
Vorbiti despre altceva.
Inca o saptamana.
Nu pot s-o fac.
Crochetele astea de peste sunt uscate.
Ei bine, daca nu putem schimba orice altceva,
putem macar cere mancare mai buna, nu ?
Nu ar trebui sa vorbim despre chestiile astea.
Presupun ca ai dreptate.
Howard...
Howard s-a inselat acolo, nu ?
Da ?
Da.
Nu ma refer la ce-a zis in legatura cu ce trec copiii de culoare,
dar s-a inselat in legatura cu tine, si cu
faptul ca nu stii cum e sa fii neputincios, nu ?
Ce vrea sa insemne asta ?
Ai un baiat la spitalul Murdock, nu-i asa, C.P. ?
- Nu vreau sa vorbesc despre asta. - Incerc doar sa...
Ann, nu vorbi despre fiul meu.
Niciodata sa nu mai vorbesti despre fiul meu.
Bine.
Suntem dispusi sa mergem la cursuri de vara,
chiar si noaptea, doar sa fim la acelasi nivel cu elevii albi.
Bunul Dumnezeu n-a intentionat niciodata ca negrii sa aiba drepturi egale.
- Tati ! - Ce este ? Ce s-a intamplat, dulceata ?
E Larry.
Ce se intampla ?
- Cine e asta ? - Alvin. S-a mutat vineri.
Hei, hei. E bine.
Buna, dovlecel.
- Du-te ! E bine.
Nici un monstru. Nici un monstru, fiule. Nici un monstru.
Am cartea ta. O sa-ti citesc...
E Vickie.
- Poftim. Citeste-i. - Bine.
- Vino aici, dovlecel. - Citeste-i. Ma intorc imediat.
- Vickie o sa-ti citeasca. - E sora ta, Vickie.
Scoateti-l afara.
Cine e seful aici ?
- Va pot ajuta, dle. Ellis ? - Nu.
Pot vorbi cu altcineva ?
Un moment.
Hei.
- Am nevoie de ajutor. - Vin imediat.
- Nu, domnule. Nu, domnule. - Am nevoie de ajutor.
- Fiul meu are nevoie de ajutor. - Va rog sa iesiti afara.
Trebuie sa-mi scot fiul din acea incapere.
Da, domnule.
Va rog sa iesiti afara pentru o clipa.
Calmati-va.
Trebuie sa-mi scot fiul din acea incapere.
- Fiul dumneavoastra va fi bine. - E speriat.
Nu e bine. Trebuie mutat chiar acum.
Sau celalalt.
- Fiul meu este speriat. - Uitati ce este.
E important ca pacientii nostri sa stea intr-un mediu familiar
pentru ca daca sunt mutati prea des devin agitati...
O camera privata atunci. Dati-i lui Larry o camera privata, va rog.
Exista anumite reguli aici la Murdock.
Nu-mi pasa de regulile voastre.
Il mutati sau o voi face eu. Cum suna asta ?
Nu, n-o veti face. Domnule Ellis !
Chemati securitatea chiar acum.
Linistiti-va.
Dumnezeule.
Cat... Cat ziceati ca ajunge ?
O camera privata costa cu 75 de dolari mai mult pe saptamana.
Vreti sa platiti pentru asa ceva ?
- Am 16 dolari. - Domnule Ellis, ascultati-ma.
Larry se va obisnui, bine ?
Ar fi trebuit sa-mi spuneti.
Nimeni nu mi-a spus ca baiatul ala va fi in camera cu fiul meu.
- A fost... - Nimeni nu mi-a spus.
- A fost o decizie de ultima ora... - Ar fi trebuit sa ma anuntati.
Asta incerc sa-ti spun.
Colegul lui de camera plangea si tipa...
Dar nu m-au lasat sa-l mut.
Vreau sa-l iau acasa.
Ii este mai bine cu noi.
Nu are ce cauta acolo.
El nu e ca ceilalti.
Ba da, Claiborne, e la fel.
O sa-l vad maine. Sunt sigur ca e in regula.
Tu te simti bine ?
Da, sunt doar obosit.
Ne vedem acasa. Te iubesc.
Va pot ajuta cu ceva ?
Tu nu, dar Bernadette poate.
- Un moment. - Multumesc.
Doamna Atwater !
Dumnezeule. Ce mai faceti ?
Sunt bine, draga mea. Dar tu ?
Si eu sunt bine.
Cu ce te pot ajuta ?
Unde e baiatul acela Larry Ellis ?
Bernadette.
- Da, doamna Atwater ? - Am nevoie de o favoare.
- Dar nu e corect. - Stiu asta.
Dar m-am intors si m-am uitat. Nici macar jumatate din ele nu sunt gata.
Dar nu-si face niciodata diagramele.
Asteapta intotdeauna sa le facem noi pentru ea.
Va trebui sa ne uitam peste ce face, altfel se va da vina pe noi.
E cineva ?
Unde e Larry ? Unde e fiul meu ?
Nu e in camera lui. Ce s-a intamplat ?
Nu s-a intamplat nimic, doamna Ellis.
A fost mutat.
E atat de frumos.
Buna, scumpule.
A venit mama.
Buna, scumpule. A venit mama.
- Buna. - Buna.
Sa ascultam niste muzica.
Ce ?
Nu, nu, e in regula. Doar ca...
Doar ca...
Bine, ne vedem acasa.
- Vreau sa vorbesc cu tine. - In sfarsit.
Uite ce e. Ce-ai facut tu...
Eu...
Nu ti-am cerut ajutorul.
Pot sa am grija singur de familia mea, bine ?
- Bine. - Bine.
Dar cu asta ma ocup, C.P.
Cu orice te-ai ocupa, nu te mai baga in treburile mele.
N-am facut-o pentru tine.
- Prima lovitura ! - Da, Chester, incalzeste atmosfera !
Taci din gura. Nu ajuta la nimic.
Nu-l baga in seama, baiete. Nu pleaca nicaieri cu doua ratari.
O s-o prinda. Vei fi bine.
Ma intorc imediat.
- Baiatul tau joaca astazi ?
Domnule Ellis.
Nu. Nepotul meu.
- Poti sa-mi spui C.P. Vrei o bere ? - Multumesc.
Ratare !
Ce parere ai ? Despre intruniri.
Sunt interesante.
E bine sa auzi argumentele ambelor tabere.
Da. Da.
Avem cateva hotarari de luat.
A treia ratare ! Afara cu tine !
Ia zi, negrul ala... Care vine...
E seful magazinului tau de bricolaj ?
Da. De vreo doi ani.
Numele lui este Emmett.
Si ai incredere in el sa... Conduca afacerea ?
Imi cer scuze... Eram doar curios.
Nu cred ca as putea avea incredere intr-unul
dintre ei sa-mi conduca benzinaria.
Cu exceptia sotiei mele, el este singurul om in care am incredere.
Cum asa ?
El si cu mine...
Am fost in Vietnam impreuna.
- Ai luptat in Vietnam ? - Da.
De doua ori. M-am intors in '68.
Tu ?
Nu. Nu, eu...
Nu.
Da.
Uitati ce este, dle. Ellis, stiu cine sunteti.
Si stiu ce vreti de la mine.
- Dar eu pur si simplu nu... - Nu, nu, Lee.
Orice om care a servit curajos in armata acestei tari
nu mai are nevoie sa auda nimic din partea mea.
Votezi cum crezi de cuviinta.
Iti voi respecta decizia.
Domnule Ellis ?
Si Emmet a slujit aceasta tara.
Si a fost mult mai curajos decat mine.
In regula, oameni buni. Fiind ultima noastra zi,
m-am gandit ca ar fi bine sa mergem intr-o calatorie impreuna.
- Unde ? - Luni seara fiecare veti vota.
Cred ca este important sa aruncam o privire
asupra lucrurilor despre care am vorbit in ultimele saptamani.
Stiu ca a fost o zi lunga, dar este ultima.
Va rog, avetii grija. Fiti atenti pe unde mergeti.
Nici aici nu e mai bine. E o stare deplorabila.
Sunt nevoiti sa tina usile deschise din cauza mirosului.
- Imi imaginez. - Ajuta.
Cam multi copii pentru scoala de vara.
Ei nu sunt pentru scoala de vara, C.P.
Incearca sa termine anul anterior.
Da, din cauza cursurilor pe schimburi de dupa incendiu,
elevii nu au parte decat de trei ore de clasa pe zi.
Asa ca recupereaza.
Ce mai faci ? Ai primit pantofii pe care ti-i i-am trimis ?
- Mama ! - Hei.
E fetita ta ?
- Buna. - Buna ziua.
Marilynn, dumnealui este domnul Ellis.
Ar trebui sa ma intorc la ore.
Bine.
S-a uitat la mine de parca as fi fost un monstru.
La ce te asteptai ?
Nu stiu. Incerc sa fac tot ce pot,
sa imbunatatesc situatia.
Si cum vei face asta ?
La naiba, eu...
Au vrut restaurante comune. Asa ca le-am oferit.
Au urmat autobuzele, baile si locurile de joaca.
Sunt acolo zilele astea,
incercand sa strang fonduri pentru a le imbunatati scolile.
Daca au scoli mai bune...
atunci nu vor mai cere integrarea in ale noastre.
Singurul lucru care ne-a ramas.
Si poate atunci vor inceta luptele.
Si ce vei face ?
Ce ?
Cand nu se va mai lupta nimeni, cu cine te vei mai razboi ?
Vin imediat.
Va pot ajuta ?
Buna, Ann.
Eu sunt Mary Ellis. Sotia lui Claiborne.
Imi cer scuze ca am venit fara sa te anunt.
Vroiam sa-ti multumesc pentru ce ai facut
pentru familia noastra, pentru fiul nostru Larry.
Te rog, intra.
- Multumesc. - Intra.
- Sper ca iti place ceaiul dulce. - Da.
Deci Larry o duce mai bine ?
Da.
Stii, cateodata e dificil
sa ramana calm.
Da.
Stiti... Larry a fost dintotdeauna asa ?
Da.
Cand era mic, a inceput...
A inceput sa nu mai poata fi in stare sa faca anumite lucruri.
C.P. a fost dintotdeauna asa ?
Da.
Mai mult sau mai putin.
Stiti, in tinerete a fost un jucator foarte bun de baseball.
- Serios ? - Era foarte talentat.
Multe universitati au venit dupa el, chiar acolo, in Liberty Park.
Unde de fapt ne-am si cunoscut.
A venit la mine. Era atat de agitat.
Nici nu putea sa vorbeasca. Si foarte chipes.
Ce ?
- C.P, chipes ?
Era.
Bine.
Va multumesc din nou.
Cu placere.
- Ann. - Da ?
Claiborne...
Incearca sa faca tot ce poate.
- La revedere. - La revedere, doamna Ellis.
Lasa-ma un moment cu C.P, te rog.
Sigur, Floyd.
Hei. Ce mai zici, Floyd ?
Ai o tigara in plus ?
Ai vazut ziarul ?
N-am putut face nimic. Totul tine de chestia asta cu egalitatea.
Nu arata prea bine.
Nu conteaza cum arata, Floyd. Conteaza cum stau lucrurile.
Da ?
Si faptul ca sotia ta s-a imprietenit cu Ann Atwater face parte din plan ?
Ce ?
Cativa baieti le-au vazut astazi.
Cum sa le explic asa ceva ?
A facut ceva pentru Larry, asta e tot.
Mary probabil s-a dus sa-i multumeasca.
Negrii iti fac favoruri acum, C.P. ?
Inceteaza cu prostiile, Floyd.
Mary a facut mereu ce a vrut.
N-are legatura cu felul in care imi conduc eu treburile. Niciodata n-a avut.
Daca ai ceva de spus, spune.
Uita-te primprejurul tau, C.P.
Toti acesti oameni, te admira.
Au nevoie de tine.
Nu stiu despre ce vorbesti. Sunt aici, nu ?
- Chiar esti ? - Fac tot ce pot.
Domnul Trombley este aici ?
- Da, domnule. Este... - Va pot ajuta ?
Domnule Trombley.
Suntem de la departamentul de siguranta publica din Durham.
Facem o inspectie neanuntata.
Intr-o zi de duminica ?
Le facem cand le vine randul.
Vom avea nevoie de acces la panourile de control,
si la zona de depozitare a materialelor periculoase.
Da, in regula. Sigur.
Veniti in spate. Pe aici.
Deci, domnule Trombley, se pare ca
circuitul panourilor de control nu este conform codului de siguranta.
Aveti nevoie de o distanta de cel putin 75 de cm in ambele parti,
iar dumneavoastra aveti putin sub 60 de centimetri.
Au fost asa de 20 de ani, de cand eram copil.
Cu toate acestea, trebuie sa rectificati acest lucru inainte de redeschidere.
- Redeschidere ? - Da.
Trebuie sa va inchidem afacerea pe termen nelimitat.
Ce ? Nu. Eu... Nu pot face asta.
Am o afacere aici.
Ce vor face ei ?
Vreau ca baietii sa iasa de aici.
Acum.
Dupa cum spuneam,
daca reparati lucrurile,
vei putea redeschide foarte curand.
Va doresc o zi buna, domnule Trombley.
Ia te uita.
Ce frumusete.
Cine sunteti voi ?
Ce vreti ?
Usurel, Maddy. Suntem...
niste prieteni.
Te rog, nu.
Liniste.
E totul in regula.
Nu e nici un negru in niciuna din pozele astea.
Am auzit ca ai fi prieten cu negroteii.
Dar nu vad nimic pe acest zid.
Doar ca sa fiu sigur, totusi, trebuie sa te auzim pe tine spunand-o.
Sa spun ?
Da.
Spune-o.
Ca nu ti-e frica de negri.
Nu sunt prietena cu negrii.
Din nou.
Nu sunt prietena cu negrii.
Bine, atunci.
Probabil am primit informatii gresite.
Pana la urma nu era nevoie de aceasta vizita.
Multumesc pentru bere, Maddy.
- Bere, C.P. ?
Da. Multumesc, Doreen.
C.P. !
Ce mai faceti, baieti ?
Vino, ia loc.
Nu.
A fost o saptamana lunga.
Iau doar o bere si ma duc.
Haide, C.P. Sarbatorim.
Da. Ce... Ce sarbatoriti, Wiley ?
Sarbatorim faptul ca ai toate voturile, C.P.
Cam devreme pentru asta, nu credeti ?
Dar distrati-va.
Ce stii in legatura cu voturile, Wiley ?
I-ai inchis afacerea ?
Ce faci aici, C.P. ?
- I-ai inchis afacerea ? - Despre ce vorbesti ?
- Lee Trombley. - Despre asta era vorba ?
Nu era nevoie sa faci asta, Carvie.
Nu era nevoie.
Nu e un moment bun sa apari, C.P.
- Am donatori acolo. - Nu mi-ai raspuns la intrebare.
Incercam doar sa-ti ofer un mic avantaj, asta e tot.
Spune-i polita de asigurare, daca vrei.
Maine e un vot important.
Acel om si-a servit tara, Carvie.
- De doua ori in Vietnam. E un om muncitor, are o familie.
- Ei bine... - "Protejati omul alb muncitor."
Nu asta ne-ai spus intotdeauna, nu despre asta vorbeam mereu ?
C.P., cateodata, sunt rele necesare.
Pentru binele suprem.
Si e de datoria mea sa iau acest gen de decizii.
Trebuie sa ai incredere in mine.
Ar trebui sa te intorci la petrecerea ta.
C.P. ? Suntem in regula ?
A sunat Floyd. A zis ca te vor la Klavern.
Klavern ?
Da.
Ceva in legatura cu o intalnire la 8:30.
Ce ? Nu stiai ?
Esti bine ?
Arati obosit.
Da, sunt bine.
- Tu esti bine ? - Da, sunt bine.
E aici.
Vino putin, C.P.
Ce se intampla ?
Distinsi membri ai Klanului,
din cand in cand,
in interiorul acestor ziduri se intampla lucruri extraordinare
despre care trebuie sa vorbim.
Ca lider al vostru, e de datoria mea sa vorbesc despre ele.
In lupta noastra impotriva comunismului,
impotriva integrarii, impotriva combinarii rasiale,
apelam la aceia dintre noi
care ne pot conduce intr-un viitor alb si pur.
Avem un astfel de om aici in Carolina de Nord.
Marele C.P. Ellis.
Asa ca pentru a recunoaste efortul neobosit al acestui om,
intelepciunea si viziunea sa
prin infiintarea primei miscari de tineret din istoria Klanului...
Cred ca e mai bine daca citesc asta.
Scrie asa: "Klanurile unite ale Americii
"ii acorda domnului Claiborne Paul Ellis
"onoarea de a fi numit
"Omul Anului in Carolina de Nord, 1971."
Ce vrei sa spui, ca nu esti persoana potrivita ?
Draga mea, votul e in seara asta.
- Da, dar trebuie sa fie altcineva. - Nu e nimeni altcineva, Maddy.
Ai auzit totul. Ai vazut totul.
Nimeni nu poate vota in locul tau.
Ce-ti veni, Maddy ?
Ce s-a intamplat ?
Nimic. Doar ca...
Nu-i nimic. E totul bine. Va rog sa ma scuzati.
Maddy Mays nu vrea sa mai voteze.
Asa, dintr-o data.
- Ce i-ai facut bietei fete ? - Asculta, Ann...
Am vazut cum s-a uitat... Nu ma lua pe mine cu "Asculta, Ann."
Lasule.
- Nu sunt un las. - Ba da, esti.
N-ai putut face totul aici. Prea multi oameni cu propriile ganduri.
N-ai putut castiga aici, asa ca te-ai dus si ai aranjat lucrurile acolo.
- Nu sunt obligat sa ascult asta. - Astazi vei asculta.
De ce ti-e frica, C.P. ?
- Nu mi-e frica de nimic. - Ba da. Ti-e frica de ceva.
Ti-e frica ca vei pierde controlul.
Ca vei pierde ceea ce nici macar nu ai, C.P. !
Esti sarac, la fel la noi !
Nu ai decat probleme.
Tu si controlul.
Nu controlezi absolut nimic !
Esti mai las decat credeam.
Stirile de la ora cinci.
La doar cateva ore distanta de vot,
suntem in legatura cu Ken Meadows, de la WDNC,
care s-a aflat langa niste elevi
adunati in afara cladirii unde se tin intrunirile.
Credeti ca totul va fi bine ?
Ar putea fi bine.
Si eu cred la fel.
- Eu nu. - De ce ?
Pur si simplu. Pentru ca in prima zi cand am fost acolo
cand am fost nevoiti sa fugim care incotro.
Dar a fost bine.
Nu conteaza la ce scoala mergi, totul va fi la fel.
Vei primi o educatie indiferent unde vei invata.
Ma pregatesc sa ma inscriu chiar acum, si asta va fi scoala mea.
Va faceti griji pentru fiica dv, sau ea isi face griji ?
Imi fac griji pentru ea,
si cred ca si pe ea o preocupa educatia ei.
Laverne, tocmai am vorbit cu mama ta.
Mi-a zis ca esti putin ingrijorata. Asa este ?
- Sunt foarte nelinistita. - De ce ?
Pentru ca vreau sa... Vreau sa fiu sigura in legatura cu acest an,
si vreau sa stiu ce au de gand sa faca,
si cred ca lucrurile se vor rezolva daca toata lumea coopereaza,
pentru ca nu cred ca este prima data cand...
- Te-ai descurcat de minune, Ann. - Nu.
Singurul lucru pentru care au venit acei oameni, n-am reusit sa-l obtinem.
Nu e adevarat. Unii dintre ei vor fi incantati.
Stii ceva, nu am crezut niciodata ca esti servil cu adevarat.
Ba da.
"Annie cea dura" ?
Sa nu uiti asta.
Bine ati venit.
A fost o calatorie de pomina.
Ati dat dovada de o mare daruire in ultimele doua saptamani.
Si indiferent de rezultat, ar trebui sa fiti mandri de voi.
Hotararea prezentata in fata acestui senat este clara.
Este profunda, dar mai presus de toate, este curajoasa.
Decizia este impartita in trei parti.
Dupa ce o voi citi pe fiecare,
voi chema membrii senatului pentru a-si exprima votul.
Fiecare parte necesita o majoritate de doua treimi pentru a fi adoptata.
Asta inseamna opt voturi.
Partea intai.
Doi elevi, unul negru, unul alb,
vor fi numiti in fiecare an in consiliul scolar din Durham.
Votez pentru.
Domnule Watford.
Votez impotriva.
Pentru.
Prima parte este adoptata cu opt voturi pentru.
Partea a doua.
Se cere ca scoala si cursurile de vara sa fie incluse in bugetul anual al scolii,
pentru ca elevii de culoare sa aiba aceleasi drepturi.
Domnule Weeks.
Votez impotriva.
Domnule Cox.
Votez pentru.
Partea a doua trece cu opt voturi pentru.
Partea a treia.
Integrarea in scolile publice.
Pe scurt,
se cere integrarea completa si imediata
incepand cu semestrul din toamna al anului scolar in curs.
Hotararea defineste integrarea completa stabilind o proportie rasiala
astfel incat nu poate exista mai putin de 25% din orice rasa in sistemul scolar.
Si in plus, se cere ca autobuzele sa fie disponibile elevilor
pentru a ajuta la implementarea acestui proces.
Vom incepe votul pe aceasta parte cu doamna Wilson.
Votez pentru.
Domnule Watford ?
Impotriva.
Domnule Mose.
Pentru.
Domnule Weeks.
Votez "la naiba, nu."
Domnule Cox ?
Votez "la naiba, da."
Domnule Trombley.
Va multumesc, dle. Riddick.
Cred in integrarea scolara, asa ca votez pentru.
N-o sa conteze.
Reverend.
Cu bunul Dumnezeu drept calauza, votez cu mandrie pentru.
D-soara Mays.
Desi cred ca ar trebui luata in considerare pe viitor,
nu cred ca acum este momentul pentru integrare.
Respectuos, votez impotriva.
Hei.
Domnule Clement.
Sunt onorat ca am avut ocazia sa va cunosc pe majoritatea dintre voi
in aceste doua saptamani,
lucrand impreuna la aceste probleme vitale.
Si desi ma tem ca votul meu nu va conta,
totusi o voi face.
In ce priveste integrarea scolara, votez pentru.
Domnule Keith.
Impotriva.
Doamna Atwater.
Pentru.
Se pare ca i-am inchis gura pana la urma.
Domnule Ellis.
In regula.
Multumesc.
Eu... Eu... Eu...
Multumesc.
Sunt in asentimentul domnului Clement.
Mi-a facut placere sa va cunosc pe unii dintre voi, si...
Stiu ca multi dintre voi veti fi dezamagiti de rezultatul acestui vot.
Eu...
Inainte de a continua,
as vrea sa va arat tuturor ceva.
Acesta este cardul meu de membru al Klanului.
Am primit acest card acum 12 ani.
A stat in portofelul meu de atunci incoace.
De fapt, am plans cand am primit acest card.
Si asta desi am crescut intr-o casa unde am fost invatat ca barbatii nu plang.
Dar am plans oricum.
Am plans pentru ca era pentru prima data in viata mea cand nu ma simteam singur.
Sigur, eram casatorit, si aveam o familie.
Nu despre acest gen de singuratate vorbesc.
Ca barbat, se asteapta de la tine ca sa ai grija de familia ta.
Si eu ma chinuiam sa fac asta.
Aveam probleme, asa ca...
Eram parte din ceva nou,
ceva mult mai maret decat persoana mea.
Si apoi, cand m-au facut presedinte, nu mai puteam de fericire.
Saracul C.P. Ellis, presedinte.
Si este o fratie adevarata. Chiar este.
In Klan, avem grija unul de altul.
Nimeni nu este lasat in urma. Toti pentru unul si unul pentru toti.
De fapt, scrie chiar aici pe acest card.
"Non silba, sed anthar, "
care inseamna: "Nu pentru sine, ci pentru ceilalti."
Este motto-ul nostru.
Dar vedeti, acum sunt intr-un impas.
Sunt in impas pentru ca
in aceasta incapere vad exact acel motto prinzand viata.
Oameni facand ceva pentru ceilalti.
In ultimele doua saptamani am vazut multi oameni...
Facand ceva pentru cei de langa ei.
Si nu doar albi. Sunt...
Sunt o multime de oameni de culoare care se gandesc la aproapele lor.
Dar eu sunt presedintele Klan-ului.
Se presupune ca ar trebui sa-i urasc pe negri.
Invat lumea sa faca exact acest lucru.
Se presupune ca ei ar trebui sa ne fie inferiori.
Daca nu cred asta,
atunci nu am ce cauta aici, fiind presedintele Klan-ului.
Ei bine, nu cred asta.
Asa ca am iesit din acest impas,
nu mai am nevoie de asa ceva.
Domnule Riddick, votez pentru.
Dumnezeule !
Nu-mi vine sa cred.
C.P. ?
Da ?
Unde este cheia ?
- Jeb ! - Unde este cheia ?
Suna la pompieri !
Haide.
Multumesc.
Urmatorul lucru pe agenda de zi este livrarea
hotararii luate de catre cei prezenti.
Consiliul o recunoaste pe doamna Atwater.
Da. Alo ?
Bine, domnule Ellis.
Cat ?
Ati pierdut in jur de 2500 de metri cubi.
Aveti noroc ca n-a explodat.
Da, bine.
Vreti sa inlocuiti pierderile ? Pot avea un camion aici chiar maine.
Nu. Sa vedem cum stau lucrurile pana la sfarsitul lunii.
In regula.
- Ce e asta ? - Daca ati putea semna pe ambele pagini.
Va multumesc, dle. Ellis.
Daca va razganditi, sunati-ne.
- Domnule Ellis. - Da ?
E in regula daca trebuie sa ma concediati.
Stiti, pana va reveniti.
Apreciez gestul, Jeb, dar n-am ajuns inca acolo, bine ?
Asa ca pentru moment, du-te. Poti lua pauza de pranz.
Bine, dle. Ellis.
Bine.
Sper ca n-ati venit aici sa-mi cereti sa fiu amfitrion la vreo alta intrunire.
Nu. Am venit sa-mi iau la revedere.
- Inapoi in Raleigh, deci ? - Inapoi in Raleigh.
Ce necazuri ai mai cauzat ?
Chestii organizatorice. Ma cunosti.
- Cu asta te ocupi, nu ? - Cu asta ma ocup.
As fi vrut sa fi fost acolo cand am prezentat hotararea.
Batranul Carvie Oldham nici macar n-a aparut.
As fi vrut sa vad asta.
Cum o mai duci, C.P. ?
Am avut niste probleme.
Incerc sa-mi revin.
Da, am auzit.
Imi pare nespus de rau, C.P.
Nu-i nimic, desi nu stiu daca mai conteaza.
Nimeni nu mai opreste zilele astea sa cumpere benzina de la mine.
Poate lucrurile se vor imbunatati.
De ce zambesti ?
Cu asta ma ocup, C.P.
Stii doar. Cu asta ma ocup.
Hei, Jeb. Avem clienti.
Benzina ?
- Benzina ? - Sigur, domnule.
Vreti benzina ?
- Da, nici o problema. - In regula.
Ann si C.P. au mers prin toata tara vorbind la
universitati despre experientele traite impreuna.
Daca vrea, poate supara intreaga lumea cu gura ei.
Dar pe oriunde merg, de fiecare data cand citesc un ziar,
Ann Atwater a fost in fata nu stiu carui consiliu, a comisiei statale,
sau boicotand la vreun nu stiu ce mall,
sau demonstrand in centru, la Woolworths.
El o tinea intr-una cu ale lui,
si locul era intesat de membrii ai Klanului.
Intr-o seara anume, C.P. era nervos si fumega.
Atunci am vrut sa-i tai capul.
Si dupa acea prima intalnire,
m-am intors acasa zicand: "Asta e o nebunie.
"E o nebunie curata. Nu cred ca vreau sa fac asta.
"Pot castiga bani mult mai usor."
Bill Riddick a condus astfel de intruniri si in alte
comunitati publicand si o carte pe acest subiect.
Povestea a ajuns si in Washington Post.
"Un negru numindu-l "frate" pe un membru al Klanului."
Si desigur, tatal meu, cand a citit povestea din Washington Post,
a crezut ca mi-am pierdut mintile. 1559 02:05:52:200... > 02:05:56,953 Howard Clement a
fost ales in consiliul municipal al orasului Durham unde a lucrat timp de 30 de ani.
Devenindu-mi prieten, C.P. a pierdut foarte mult.
Nu faci astfel de schimbari fara sa platesti pentru ele.
Stiu prea bine asta.
Eventual, trebuie sa platesti.
Suntem prieteni foarte buni,
desi uneori ma mai enervez pe el.
Dar am trecut prin acesti 30 de ani impreuna,
si inca suntem prieteni.
C.P. Ellis a devenit lider al sindicatului
muncitoresc din Durham. A murit in anul 2005.
Ann a tinut un elogiu la inmormantarea lui.
Ea a continuat sa lupte pentru egalitate, pana la moartea ei in anul 2016.
Pentru ca exista oameni ca C.P. Ellis si Ann Atwater aproape in orice comunitate.
Doar ca trebuie adusi impreuna
sa treaca prin ce-am trecut noi in Durham in timpul acelor zile.
Traducerea: jarvis
Adaptarea: Bubuloimare